2019.
PROGRAMTERV / LETÖLTHETŐ ANYAGOK
A GERECSE szíve
Tatabánya, Kő hegy, Szelim barlang, Turul
Mottó:„Banerium quoque regis Ethelae, quod proprio scuto gestare consueverat, similitudinem avis habebat, quae hungarice turul dicitur, in capite cum corona.
![](images/pdfletoltes.png)
Letöltés / 2019. év szösszenetei
![](images/_letoltesek_z716z4ou.gif)
PROGRAM
FOTÓALBUM
09:30 Tavaszi túra
13:00 Érkezés, majd étkezés az Edzőtáborba (Tata)Gerecse Kapuja; tanösvény; Turul; Szelim; Ranzinger;
14:00 délutáni program
- Családi, Baráti Társaságok részére - teke- Nyughatatlanoknak részére - Nordic Walking a Cseke-tó körül- Makk egészségeseknek sör
17.30-kor indulás vissza
![](images/fotok.png)
BESZÁMOLÓ, EMLÉKEZTETŐ, SZÖSSZENET
Végre tavasz lett. Eső nem esett, az idő kellemes és
napsütéses volt.
Idei első közös kirándulásunk a Gerecse szívébe
vezetett, Tatabányára. Nem is olyan régen épült a Gerecse Kapuja látogató
központ, ezzel együtt elkészült egy sétány, kicsit parkosítottak és így egy
igen népszerű kirándulóhely lett a Tatabánya mellett emelkedő 369 m magas
Csúcsos hegy.
Szűkre szabott parkoló miatt egyeseknek – akik későn
érkeznek – egy rendes gyalogos kirándulással kezdődhet a napjuk, mire felérnek
a látnivalókig. De mi éberek voltunk és időben lecsaptunk a még üres
parkolóhelyekre.
A csapat egyik fele a szokásos módon busszal
érkezett, melyet a mi gyulánk vezetett. Ismerve a csapatot biztos előkerült már
néhány flaska, mire kiértek az autópályára, de ezt úgy is letagadják.
Kimondottan sokan érkeztek autóval, vagy vonattal,
hiszen pont útba esett a túra helye. Csak egy, azaz egy fő Vali néni gondolta úgy, hogy
gyalog közelíti meg a találkozóhelyet, a Turul parkolót. Ezért már jó korán
elindult, de időben odaért és fogadta a hitetlen túratársak csodálatát és
üdvözletét.
A tervezett időre mindenki összejött gyalog,
vonattal, autóval és busszal és gyorsan megköszöntöttük a születésnapos
túratársainkat, újabb flaskák feláldozásával.
A rövid ünnepség után engem előre küldtek, hogy mutassam
az utat a Ranzinger Vincéről elnevezett sétányon a szintén róla elnevezett
kilátó felé, ami már a Kő-hegyen volt.
Ranzinger Vincéről tudni kell, hogy egy kiváló bányászmérnök volt. Osztrák származású, aki az oklevelét 1882-ben szerezte. Jelentős érdemeket szerzett az esztergomi, de különösen a tatai szénmedence kifejlesztésében. Magyarországon elsőként vezette be az iszaptömedékelést a vastag szénrétegek lefejtéséhez. A kilátó eredetileg az úgynevezett XII-es akna felvonójából alakították ki, magassága 30 m
A csapat hosszan elnyúló menetet kialakítva (elől én) lassú, de kitartó tempóban
sétált el a kilátóig. A kilátó elég masszív szerkezetnek tűnt, úgyhogy egyes
túratársak vették a bátorságot és felmásztak rá. Cirka 30 m-es magasságból
viszont gyönyörű látkép tárult a pihegő turisták szeme elé.
Az enyhe emelkedő és a növekvő hőmérséklet miatt
gyöngyöző homlokunk szárítása érdekében megcéloztuk a Szelim barlangot, vagy
egyesek szerint lyukat. A séta már lefelé, egy árnyat adó rejtekerdőben
vezetett egészen a barlangig, ahol meglepődve tapasztaltuk, hogy holmi
filmfelvétel miatt nem lehet bemenni. Így aztán csak fényképeken tudtuk élvezni
a barlang látványát.
Amit a Szelim barlangról tudni kell: A Szelim-lyuk fokozottan védett barlang. Jelentős régészeti lelőhely, amelyhez sok középkori történet fűződik. A Gerecse hat fokozottan védett barlangja közül az egyik. A kő-hegy peremén, a Kő-hegy meredek, nyugati oldalának a sziklafalában található. Tengerszint feletti magassága 289 méter. Négy bejárata és két mennyezeti felszakadása van. A barlang egy 45 méter hosszú, eleinte 25–27 méter széles, beljebb 10–12 méter széles, néhány helyen 12–14 méter magas, nyugat–kelet irányban elnyúló teremből áll. A terem teteje két helyen nyílik a felszínre.
Többen egy kicsit mérgesek voltak, mert hiszen ezért
jöttünk ide. De nem sokáig bosszankodtunk. Onnan már egy pár perc és odaértünk
a Turul szoborhoz, ami tényleg egy impozáns látvány közelről.
Amit a Turul szoborról tudni illik: Európa legnagyobb bronzmadara. Kiterjesztett szárnya 14 méter, karmaiban az Árpád-kard 14 méter hosszú. A szobor Árpád honfoglaló magyarjainak a bánhidai síkon 907-ben Szvatopluk morva fejedelem fölött aratott győzelmére emlékeztet. Érdekesség, hogy az 1896-os Milleniumi ünnepségek idején épült 7 kiemelt jelentőségű emlékmű egyike. Készítője Donáth Gyula. Ő készítette a budapesti Várnegyedben található 6 m magas turul-szobrot is 1905-ben.
Egy kis pihenőt tartva korgó gyomrunk erőteljes
hívására elindultunk a tatai tekepályára, ahol már finom csülkös babgulyással
várt minket Gyuri, a babgulyások mestere.
Igen kellemes környezetben, kint a réten a ház előtt
terítettek meg nekünk. A meghirdetett pogácsa és sütisütő mozgalomban részt
vevők hamar kipakolták a hozott elemózsiát, így aztán még a gulyás előtt
hatalmas pusztítást vittünk véghez a hozott anyagból. Szerencsére annyira nem laktunk jól, hogy ne legyen
helye a csülöknek.
Rövidesen a kis füves területet enyhén büfögő és
emésztő túratárs pihenő teste lepte el, mint a mezőt a pipacsok.
Többen már megbánták, hogy a következő alternatív
programok közül miért is a Cseke-tó körüli sétát választották, de az adott szó
kötelez. Egy rövid szieszta után a gyalogolni vágyok és nem
is annyira vágyók elindultak Marika vezetésével a tó körül.
A kicsit lustábbak, de előrelátók gyorsan
megszervezték a tekeversenyt és elkezdtük gurítani a golyókat.
Kisebb csoportokra osztva mind a 4 pályát
megszálltuk. Egy hármas csoport komoly versenyszellemmel megáldva hatalmas
küzdelmet folytatott.
A szavakkal.
Ugyanis Tarján és Mócsai túratárs meg
sem tudta közelíteni az általam nyújtott teljesítményt, amit az sem tudott
beárnyékolni, hogy rám fogták, hogy nekem Gyuri döntögeti a bábukat, valami
gombokat nyomogatva. Igaz nekem akkor is dőltek a babák, amikor még el sem
dobtam a golyót, de ez csak a véletlenek egybeesése volt. A tudást nem lehetett
letagadni. Még menet közben kitalálták, hogy a verseny az a budapestiek
(ők) és a vidékiek (én) között zajlik, így ők egyenesen összeadták a pontjaikat
és ezt állították szembe a vidékiek pontjával. Nem mondom, hogy elfogadtam az eredményt, de annyi
fenyegetést kaptam, hogy meg kellett hajolnom a „nagyobb tudás” előtt.
Egyszer csak egy elcsigázott csapat érkezett meg a
Cseke-tó felől, akiken látszott, hogy Marika meghajtotta őket, mint Singer a
varrógépet.
A tekézők sem voltak nagyon fittek, mert már
izomlázuk volt, így aztán már sok minden nem történt.
Eljött a búcsú ideje és a csapat szomorúan köszönt
el egymástól.
A busz még megvárta a vonatot éppen lekéső Irmát,
így teljes létszámmal mindenki elindult haza, hogy kipihenje az kiváló tavaszi
kirándulás fáradalmait.
Úton hazafelé már mindenki a következő közös
kirándulásra gondolt.
Köszönjük a szervezést, jó volt.
![](images/042.png)